Діяльність п'ятої колони в Україні
нині набуває особливих, витончених, гібридних форм. Вона ввійшла в сферу
культури і підміняє все українське на блудливе і чуже, нищачи у такий
спосіб український дух, історичну пам'ять народу, його давній світогляд.
Так нині у Рівному музей-реконструкцію на березі озера Басів Кут, чудернацьку імітацію під варяжсько-вікінговську старовину (а такої старовини на історичній Волині ніколи не було), назвали «Оствиця». Кажуть, що це друга назва місцевої річки Устя, хоча це абсолютна вигадка.
Та і чому її так вперто пропагують при прямій підтримці влади?
Відповідь виявляється дуже простою і зрозумілою.
Оствиця, навіщо українцям окультизм князів Любомирських?
«Оствиця» — це назва окультного місця зі спорудою у формі каплиці на честь Одина. Така існувала в Рівному 18-19 століттях на штучному острові поряд з палацом зрадливих до православного світогляду князів Любомирських, прихильників масонства, далеких потомків князів Острозьких, які з середини 17 століття почали захоплюватись окультизмом, чорною магією та прислужували королівській владі Польщі, а далі царскій владі з Петербурга.
На Оствиці, коло замку, ополячені князі, як прихильники таємних мес та ритуалів, як україноненавистники, поклонялись своєму кумиру — скандинавському чорному магу і завойовнику Одину.
Саме тому Одину, який мав магічний спис Гунгнір (нині назва «увіковічена» в рівненському драккарі), і яким, з особливою жорстокістю, вбивав далеких предків європейців та далеких предків слов'ян!
Нині ж Один (він же Вотан, Водан, Одін) є найповажнішим кумиром поборників «русской идеи» і «русского мира», як засновник ідеології одинізму та яхветизму (варяжства), історичною формою якого є московство, що переросло у ХХІ столітті в «русский мир».
Крайня агрессія Одина, широке володіння ним чорною магією, особливий статус темного бога Вальгалли (антисвіту), стали чи не головним фактором поклоніння йому окультистів усіх мастей та країн, та особливо нашого північно-східного сусіда.
Нині Один є чи не основним героєм в усіх псевдослов'янських течіях, течіях «древнерусского» (варяжського) історичного реконструкторства, для яких «підгрунтям» є «узаконені» Москвою кириличні фальсифікати «древнерусских» літописів.
Ті фальсифікати, що їх ліпила Москва у 15-16 столітті, а далі «виправляв» Петербург у 18-19 століттях, і які за наказом царя об'єднав у історичний трактат масон і царедворець Кара Мурза (Карамзін), з метою остаточного імперського возвеличення.
То кому так кортить, щоб у Рівному знову постала ця антислов'янська, антиукраїнська, окультна, одинська назва — «Оствиця»?!
На догоду кому і чому все це вчиняється на землях де народилось слов'янство і де є його православна сакральна серцевина? Невже посліпли від облуди?
Та і чому у регіон з-за кордонів України зачастили потомки Любомирських? Чи не під впливом ідеологів Кремля та їх союзників у Європі?
І найцікавіше… Чому місцева влада сприяє поширенню дивних та незрозумілих українцям окультних назв та ідеологічно ворожих символів?
Навіщо це їй?
Читайте статтю «Гібридність „русского мира“ та історичні реконструкції в Україні„ щоб знайти свої відповіді.
Джерело — https://vremya.eu/stati/obrazovanie-i-nauka/ostvic...